MURHA
Margaret Straussin murha järkyttää musiikkimaailmaa
Pianisti Margaret Strauss
Roman Straussin talo Los Angelesissa
MURHA-ASE
STRAUSS SYYTTÄÄ VARASTA VAIMON SURMASTA
SÄVELTÄJÄ ROMAN STRAUSS
Nilkkaketju liittyy murhan motiiviin
24 karaatin kultaa, smaragdeja ja timantteja
Straussin alibia epäillään, toimittaja Gray Baker
STRAUSS PIDÄTETÄÄN
Säveltäjän sormenjäljet saksissa
STRAUSS-OIKEUDENKÄYNTI ALKAA TÄNÄÄN
Taloudenhoitaja kertoo mustasukkaisuudesta
Maestro ei puolustaudu
STRAUSS SYYLLINEN
10. joulukuuta 1949
Valamiehistö tekee päätöksen tunnissa
Maestro ei valita tuomiosta
STRAUSSILLE KUOLEMANTUOMIO
Tulkaa toki sisään, mr Baker.
Näettehän, että minusta on tullut ihailijanne.
Olen imarreltu.
Tämänkö takia pyysitte minut luoksenne, mr Strauss?
- Haluatteko ilmaista ihailunne? - Haluan, että kirjoitatte jotakin.
Sillä...
..senhän te osaatte.
Haluan, että kerrotte
minun sanoneen, että rakastin vaimoani.
- Rakastitte vaimoanne. - Ja että rakastan häntä...
..ikuisesti.
Ikuisesti. Hyvä on.
Kiitän teitä, mr Baker.
Ettekö pelkää kuolemaa?
Kuoleminen ei ole sellaista kuin ihmiset luulevat.
- Se on onnekkaampaa. - Onko tuo oopperastanne?
Walt Whitman kirjoitti sen.
En voi ottaa kunniaa kaikesta.
Oletteko onnekas saadessanne kuolla?
Mr Baker, minä uskon,
että tämä ei ole vielä ohi.
Te tapoitte vaimonne, ettekö tappanutkin?
Nyt mentiin, Strauss.
STRAUSS TELOITETAAN TÄNÄÄN
Ei! Pysäyttäkää hänet!
Pysäyttäkää hänet!
Nämä ovat sinulle!
Kaikki on hyvin. Minä en tee pahaa.
Sillä lailla! Kuljeta palloa! Noin!
Löysimme hänet toissayönä kiipeämästä portin yli.
Hän ei ole puhunut sanaakaan sen jälkeen.
Hän ei syö. Hän näkee painajaisia.
- Soittakaa poliisille. - He ovat käyneet täällä, isä.
He haluavat viedä hänet kaupunginsairaalaan.
Viereisessä huoneessa nukkuva sisar Constanze
kuuli naisen huutavan tätä sanaa unissaan.
- "Diesher"? - "Disher".
- Kuulostaa hölynpölyltä. - Hyvä isä...
Hänen pitäisi olla sairaalassa!
Hän pönkää oven tuolillaan jokaikinen yö.
Olisittepa kuullut hänen huutonsa!
- Se ei ole tarpeen. - Minä en aio hylätä häntä.
Hän ei jää tänne. Päätökseni on lopullinen.
Siitä huolimatta
voimme pyytää jotakuta etsimään naisen perhettä.
Meillä ei ole varaa palkata ketään.
Tämä mies tekee sen ilmaiseksi.
Hän varttui täällä. Hän oli poliisi.
Hän etsi kadonneita henkilöitä.
Kuulostaako luotettavalta?
Mike Church, perijöiden löytäjä
Pete, Mike täällä. Unohda se ilmoitus, löysin Carlislen.
Olen menossa hänen luokseen.
- Sinä olet väärällä puolella! - Kiitti!
Jos vaimosi serkku soittaa,
älä usko kaikkia hänen juttujaan.
Olimme treffeillä.
Menimme lounaalle ja sitten...
Menimme hänen asunnolleen...
Emme aio tavata enää.
Vaimosi serkussa ei ole mitään vikaa,
hän vain... Minä en halua...
En etsi sitä ainoaa oikeaa. Etsin oikeaa naista.
Kiitos.
- Cozy Carlisle? - Katsokaa kylmävarastosta.
Kiitos.
Painu helvettiin. Olen tauolla.
Lakifirma on palkannut minut
etsimään teidät ja kertomaan Myron Spargon kuolemasta.
- Kuka hiton Myron Spargo? - Hän oli potilaanne.
Potilaita riitti. Ala painua.
Hän jätti teille 11 000 dollaria.
- Myron! - Justiinsa, Myron.
- Myron T. Spargo. - Hän omisti putkifirman.
Hän asui San Marinossa. Vaimo oli Karen tai Sharon.
Karen. Hän on varmaan yksinäinen.
Jessus! 11 000 dollaria on paljon kiitollisuutta.
- Haluatteko savukkeen? - Minä en polta.
Vilkaisitte askiani kolme kertaa minuutin aikana.
Pitelette kynää kuin savuketta.
Autoitteko Spargoa tupakkalakossa?
En. Myron oli impotentti.
Mies latoo putkea työkseen, mutta oma putki ei toimi.
Hänellä taisi seistä testamenttia laatiessaan.
Minä olin hyvä psykiatri, senkin millimulkku.
Hoidin ihmisten ongelmia 16,5 vuoden ajan.
Makasin parin potilaan kanssa.
- Välitin heistäkin. - Selvä.
Minä rakastin työtäni.
Jätin puolet taksoista perimättä.
Sitten valtio lähetti siviilipukuisen tarkastajan luokseni
ja minä olin kusessa.
Se ei ole reilua.
Soittakaa Opperman-Croween.
Käykää allekirjoittamassa paperit.
Saatte 8 800 dollarin sekkinne.
Mitä 11 000 dollarille tapahtui?
Palkkioni vähennetään siitä.
Jollei sinulla ei mitään sitä vastaan, Sigmund.
Voinko soittaa täältä?
- Siitä vain. - Kiitos.
- Mr Church? - Niin?
Ihmiset joko ovat tupakoitsijoita tai sitten eivät.
Jokaisen pitää päättää, kumpi hän on.
- Minä yritän lopettaa. - Älkää lässyttäkö lopettamisesta.
Sitä hokevat ihmiset eivät pysty sitoutumaan.
Selvittäkää, kumpi olette. Siinä kaikki.
Tiedätte kyllä, jos ette ole tupakoitsija.
Kiitos. Tämä on kiva paikka.
Helvetin seinähullu.
SAINT AUDREYN POIKAKOTI
Joku on varmasti huolissaan naisesta.
Voin viedä hänet kaupunginsairaalaan.
En ehdi tehdä mitään muuta.
Voin pyörähtää toimittajaystäväni luona.
Hän ottaa naisesta kuvan ja laittaa sen aamun lehteen.
- Miltä se kuulostaa? - Hienolta. Kiitoksia.
Hienolta. Hyvä on.
Yksi hansikas, yksi sormus...
Katsoin vain, mistä tämä on ostettu.
Miltä se tuoksui, mr Church?
Kalliilta.
Hajuvesi. Siis...
Mike Church.
Tämä on irlantilainen vihkisormus.
Jos kruunu osoittaa ylöspäin, henkilö on varattu.
Jos alaspäin, sitten ei. Miten on?
Poliisi pyysi häntä ottamaan sen pois.
Entä toinen hansikas?
Hänellä oli vain yksi hansikas.
Autan häntä lähtemään.
Huikatkaa, jos tunnistatte jotakin.
Ette pysty huikkaamaan,
joten voitte vaikka huitoa kädellä tai jotakin.
On mukavaa olla ihmisen seurassa,
jonka kanssa ei tarvitse koko ajan höpöttää.
Hymyile, kulta. Niin sitä pitää!
Aiotko jättää hänet sairaalaan?
- Mikset vie häntä kotiin? - Hän ei ole kulkukoira.
Sinä et ikinä vie naisia asunnollesi.
He saattaisivat koskea sinun tavaroihisi...
Et voi unohtaa hänen nimeään. Hän on unohtanut sen puolestasi.
Laske 30:een ja siirrä kuva huuhteluun.
Minä rupean kirjoittamaan kuvatekstiä.
- Kiitos. - Olet hyvissä käsissä, kulta.
Mike on ammattilainen. Hän löytää mitä tahansa.
Minulle kävi noin kaksi vuotta sitten.
Eräs postinkantaja sekosi ja silpoi koko perheensä.
Hän taisi kuulla ääniä tai omatunto soimasi,
sillä hän katkaisi omat käsivartensa.
Hän naputteli hätänumeron nenällään!
- Mitä? - Kai jutussa on ydin.
No on! Minä olin ensimmäinen paikalle ehtinyt toimittaja.
Katson miestä kerran ja pyörryn siihen paikkaan.
Herätessäni en tiennyt, kuka olin, enkä tuntenut omaa perhettäni.
Se oli todella pelottavaa.
Herään eräänä aamuna.
Pikku tyttäreni seisoo sängyn vierellä.
Hän sanoo: "Minä rakastan sinua."
Minä katsoin häntä, ja parin sekunnin sisällä
muistin taas kaiken!
Yritä jaksaa, kulta.
Sinäkin muistat vielä kaiken. Kunniasanalla.
Vien hänet sairaalaan.
Minä kirjoitan tämän.
- Kiitos. - Hyvä on.
Juttuun laitetaan minun nimeni ja puhelinnumeroni,
joten haen sinut, kun joku tunnistaa kuvasi.
Jäät tänne vain yhdeksi yöksi.
Se oli minun, senkin narttu!
Anna se takaisin!
- Tämä ei kuulu minulle! - Vie hänet sairaalaan.
- Se oli kauhea paikka. - Emme voi pitää häntä täällä.
Tämä on melkein yhtä kiva paikka kuin se sairaala.
Siivooja ei ole ehtinyt käydä...
Sinun ei tarvitse jäädä tänne kovin kauaksi aikaa.
Täällä oli vuosi sitten niin siistiä...
Joku näkee kuvasi lehdessä,
tulee hakemaan sinut ja kertoo meille nimesi.
Älä pelkää. Otan tuon pois.
Nyt et näytä sairaalan asukilta. Pyörryttääkö?
Sinä et ole syönyt koko päivänä mitään.
Jääkaappi on tuossa, jos sinulla on nälkä.
Trudy, kello on kymmenen! Oletko jo hiljaa?
Hän on ystäväni. En vain pidä hänen musiikistaan.
Makuuhuone on täällä.
Täällä on kylpyhuone ja kaappi.
Laatikossa on collegepaita.
Voit käyttää sitä.
Voit lainata vaatteitani.
Valitse vapaasti.
Eikö olekin kaunis?
Pöytä ja kirjahylly ovat samaa tyyliä.
Hyvää yötä.
Tervetuloa...
"Pöytä ja kirjahylly ovat samaa tyyliä."
Mikä ääliö!
Nämä ovat sinulle.
Mitä nyt? Avaa ovi!
Rauhoitu nyt.
Kaikki on hyvin. Rauhoitu nyt.
..ei pysty puhumaan... yksi sana... kuulosti "Disheriltä".
Minä en kerro mitään. Sinä saat kertoa sormuksesta.
Kiemurteleva käärme...
Kallo ja sääriluut...
Sekö sopii tatuointiin? Kiitos soitosta, Floyd.
LA: n miespuolinen väestö on jo soittanut.
Tämä on videotreffejäkin parempaa.
- Suokaa anteeksi. Mr Church? - Voinko auttaa?
Minä voin auttaa teitä.
Oletteko te hänen isoisänsä?
En toki, enkä myöskään hänen isoäitinsä.
En ole edes sukulainen. Nimeni on Franklyn Madson.
Onpa komea tuoli. Sehän on Heywood-Wakefield.
Ostan sen 45 dollarilla.
Se on Stickley ja se maksaa 250. Miten voin auttaa?
Haluaisin lasin vettä.
Portaat ovat jyrkät ja kiipeäminen väsyttää.
Tällaisia tapauksia on paljon.
Ihminen kokee jotakin kauheaa,
jonka hän haluaa pyyhkiä muististaan.
Samalla hän pyyhkii kaiken muunkin pois.
- Oletteko te kallonkutistaja? - En ole.
Olen hypnotisoija.
Siinä on lasi ja tuolla on ovi. Valitan portaiden jyrkkyyttä.
Maistuu viskiltä...
Neidin pitää vain palata onnellisempaan aikaan.
Sitten kysymme, kuka hän on.
Sinun kätesi tuntuu niin kevyeltä,
että aion päästää siitä kokonaan irti.
Kätesi kohoaa ylös ihan itsekseen.
- Kuka antoi luvan... - Älkää.
Hänellä ei ole hätää. Rentoudu vain, kultaseni.
Käske itsesi vaipua yhä syvemmälle
hypnoosiin... Sillä lailla.
Juuri noin.
Oikein hyvä.
Hyvä.
Palataan nyt takaisin.
Kerrohan, onko jokin...
Auttakaa minua!
- Onko hän yhä hypnoosissa? - Ei ole.
Miksi sinä huusit? Pystytkö puhumaan?
Ainakin hän kykenee puhumaan. Ja hyvin.
Miltä nyt tuntuu?
Hänellä on parempi olo. Erinomaista.
Tulkaa huomenna liikkeeseeni, niin kokeilemme samaa uudestaan.
Se vie muutamia tunteja, mutta olosuhteet...
Tuo oli hienoa, muttei minulla ole varaa...
Teidän ei tarvitse maksaa, mr Church.
Kun perhe löytyy, puhumme heille asiasta.
He pitävät minua korvaamattomana,
kun he tajuavat minun palauttaneen heille heidän...
..tyttärensä, vaimonsa...
Teillä on hienoja esineitä...
Toivotan hyvää päivänjatkoa.
Taakse jäi yksi kohta... Laitatko pään alas?
Minä haen pyyhkeen.
NAURAVA HERTTUA Antiikkiliike
Madson?
Te olitte presidentti Rooseveltin virkahuoneessa.
Joo, monta kertaa.
Äiti oli hänen kokkinsa.
Me olimme kuin perhe.
Minä istuin Teddy-sedän sylissä.
- Minä tykkäsin siitä. - Setäkin tykkäsi.
Mrs Tepper, virkahuoneen eteläisellä seinällä
oli mahonkinen kirjoituspöytä.
Minä muistan sen.
Mitä presidentti...
Mitä Teddy-setä teki sille?
Hän antoi sen Emily Maxwellille, omalle sihteerilleen.
- Minne mrs Maxwell muutti? - Arizonan Tucsoniin.
Minä lasken nyt kolmeen.
Te heräätte ja tunnette olonne virkeäksi.
Ette muista keskusteluamme.
Yksi, kaksi, kolme.
Miten se sujui?
Teidän ei tarvitse enää huolehtia pikku suklaanhimostanne.
Laita se pienemmälle, äiti.
Koska tämä on ensimmäinen kunnollinen istuntomme,
puhumme vain tunnin, kaksi.
Kun olosi on tarpeeksi mukava,
haluan sinun katsovan kynttilää edessäsi.
Haluan sinun tuijottavan sitä.
Kuvittele laskeutuvasi portaikkoa pitkin alas.
Rentoudut askel askeleelta yhä enemmän.
Laskeudut alas
ja sanot itsellesi:
"Vaivun yhä syvemmälle
hypnoosiin."
Sinä kiihdyit eilen,
joten tänään väistyt kauemmas näkemästäsi tapahtumasta.
Olet pelkkä silminnäkijä, etkä osallistu tapahtumiin.
Jos satut näkemään historiallisia esineitä
tai taide-esineitä, voit puhua niistäkin.
Taivaan tähden...
Haluan, että kuvittelet portaikon päähän oven.
Ovi on erittäin tärkeä,
sillä sen takana on se aika tai paikka elämästäsi,
jossa sinä haluat vierailla.
Ovi on nyt auki.
Voit puhua vapaasti. Mikä oli onnellisin päivä...
- Se päivä, jolloin tapasimme. - Väisty kauemmas.
Päivä, jolloin Roman ja Margaret tapasivat.
Margaret?
- Aivan. - Kuka Margaret?
- Mr Church... - Strauss.
Palataan päivään, jolloin Margaret ja Roman tapasivat.
Miten kauas? Kahden vuoden päähänkö?
Kolmen vuoden? Vuoden?
Silloin oli vuosi 1948.
Minä olen kuullut tarpeeksi.
Mr Church, minun täytyy pyytää teitä vaikenemaan.
Hän sanoi tavanneensa tämän Romanin vuonna 1948.
- Istunto on päättynyt. - Joskus, mr Church,
hypnoosi voi viedä meidät aiempaan elämäämme.
Pitääkö minun uskoa tuo?
Muistakaa, että tämä nainen ei vielä eilen edes puhunut.
Rahmaninov oli sen illan ohjelmistossa.
Odota hetki, kultaseni.
Milloin se tapahtui?
Vuoden 1948 talvena.
Roman vieraili Los Angelesin sinfoniaorkesterin kapellimestarina.
Kaikki pelkäsivät häntä.
Kaikki, paitsi Margaret.
Se tapahtui sodan jälkeen.
Los Angeles oli jännittävä paikka.
Ihmiset pitivät hauskaa joka puolella kaupunkia.
Anteeksi.
Margaretille. Kaunis, mutta kömpelö.
Paljon kiitoksia.
Roman osasi tanssia.
Hän osasi vitsailla.
Hän osasi ennustaa kädestä.
Elämänviiva on melko heikko.
Odota. Minä näen rakkauden.
Intohimoisen, ikuisen rakkauden.
- Tehoaako tuo naisiin? - Minä kerron myöhemmin.
Margaret oli uransa huipulla.
Roman oli varma, että hänen uusin oopperansa
tekisi hänet kuuluisaksi myös Amerikassa.
Sinä olit kuulemma naimisissa.
Niin olin. Vaimoni kuoli.
Miten hän kuoli?
Pakenimme Saksasta vuoriston kautta.
Matka oli vaikea. Hänellä oli heikko sydän.
Roman asui valtavassa talossa.
Roman, taloudenhoitaja ja tämän poika.
Ja Romanin musiikki.
Se on uutta oopperaani varten.
Kirjoitatko hirviöstä kertovaa oopperaa?
- Onko tämä oopperastasi? - On.
Roman ei välittänyt muusta kuin oopperastaan,
kunnes hän tapasi Margaretin ja hurmasi tämän täysin.
Minä olen likomärkä. Sohva kastuu.
Hankin uuden sohvan.
Heidän hääpäivänsä oli onnellinen.
Mikään tai kukaan ei tuntunut voivan pilata heidän välejään.
Nyt on päivä...
Ensimmäinen askel on rankin. Kiitoksia.
Auta. Missä me olemme?
Älä kysy. Ole kiltisti.
Sota on ohi, pojat.
- Lydia. - Otto!
- Onpa hauska nähdä sinua. - Samoin.
Saanko esitellä Gray Bakerin?
- Minua haukotuttaa. - Viivymme viisi minuuttia.
- Onpa hauska tavata. - Gray Baker. Onnea.
Kävin yläkerrassa, Inga.
- Niin? - Minä vain ajattelin...
Sinun ja Frankien piti muuttaa alakertaan.
Roman ei ole sanonut mitään.
Sillä ei ole väliä.
Mehän puhuimme tästä. Juuri tänä iltana
en haluaisi teidän nukkuvan viereisessä huoneessa.
- Hyvä on, mrs Strauss. - Kiitos.
Mrs Strauss?
- Onnittelut. - Kiitos, Frankie.
- Lydia! - Mrs Strauss.
Saanko esitellä Gray Bakerin?
- Hauska tutustua. - Hauska tutustua.
Mr Baker on tämänvuotinen Pulitzer-ehdokas.
Ihanko totta?
- Ihan totta. - Onnitteluni.
- Onnea teille. - Kiitos.
Tiedättekö mitään juoruja?
En mitään. Minä ikävöin sotaa.
Miten kummallisesti sanottu!
Normaaliin elämään palaamisessa ei ole mitään kerrottavaa.
Maailma muuttuu taas tylsäksi.
Ainoa katumani asia on se,
etten poissaoloni takia saanut tilaisuutta...
..kuulla teidän soittavan, mrs Strauss.
Minä en aio piileksiä. Menen vain naimisiin.
- Oli hauska tavata. - Ilo on puolellani.
Nähdään myöhemmin. Hei.
Roman oli antanut Margaretille unelmahäät
täynnä uusia ihmisiä ja ihmeellisiä yllätyksiä.
Yksi yllätys vielä odotti.
Roman.
En ole ikinä nähnyt tällaista.
Se on kaunis. En tiedä, mitä sanoa.
- "Kiitos" on ihan hyvä. - Kiitos.
Se ei ole ranneketju.
Se on ainutlaatuinen nilkkaketju.
Ojenna jalkasi.
Se on vanha. Korun myyjä kertoi minulle,
että kun mies antaa tämän vaimolleen,
heistä tulee...
..yhden ihmisen kaksi eri puoliskoa.
Heitä ei voi mikään erottaa.
Ei edes kuolema.
Emme pääse toisistamme eroon.
Niin, tai sitten maksoin korusta aivan liikaa.
Kolme, kaksi, yksi.
Täällä on kuuma.
Avaisitko ikkunan, äiti hyvä?
Ei tällainen niin epätavallista ole.
Kollegani San Franciscossa...
Saisinko lasillisen vettä?
Sinä löysit kielesi. Hienoa.
- Muistatko nimesi? - Odota vähän.
Muistatko ihmiset, joista puhuit?
- Ovatko he elossa? - Haluan näyttää jotakin.
Kesäkuu 1949.
Tuo oli Roman Strauss, tuo hänen vaimonsa Margaret.
Tuo oli heidän kotinsa.
Hän oli komea mies. Hän ei näytä vaimonsa murhaajalta.
Kyllä. Hän iski vaimoaan kurkkuun
vanhoilla Die Schere -parturinsaksilla.
Die Schere... Disher.
Christie's möi ne viime vuonna 20 000 dollarilla
japanilaiselle miehelle.
He olivat niin rakastuneita.
Rakastavaiset tappavat usein toisiaan.
Saattoiko hän nähdä unta tai lukea heistä?
Hän ei voisi kertoa tarinaa niin tarkasti lehtien pohjalta.
He ovat samannäköisiä. Mitä sitten?
- En usko hänen olleen siellä. - Sillä ei ole väliä.
Tapahtumat vainoavat häntä jostakin syystä.
Hänen muistinsa palautuu, kun olemme käyneet kaiken läpi.
Syön lounasta huomenna kello kahdeltatoista.
- Sopiiko kello 16? - Kyllä. Paljon kiitoksia.
Ilo on puolellani.
- Mr Church. - Niin?
Lehti. Se maksaa 17,95.
Oletko kunnossa? Tarvitsetko jotakin?
Muistini lisäksikö?
En millään totu ääneesi.
Ihan kuin heräisi ja kissa rupeaisi puhumaan.
Sinä olet ollut hiljaa jo parin päivän ajan...
Antaa olla. En sanonut mitään.
Mr Church.
- Mike. - Miksi autat minua?
En tiedä. Sinä tuoksut hyvältä.
Ehkä minä säälin sinua. Ehkä pidän sinusta.
Ehkä haluan vain kuulla, miten tarina päättyy.
Sinähän et usko sitä.
Sinä koit jotakin kummallista.
En ole varma, uskonko hänen selitystään.
- Pidätkö minua hulluna? - Joku muu saa kuulla tarinasi.
- Mitä tapahtui? - Kuulostaa aiemmalta elämältä.
Sanoitte olevanne taitava.
Pidin sellaista pötypuheena, mutta jotakin tapahtui.
Potilaani oli vanha, kaistapäinen nainen.
Hän kärsi hirveästä suljetun paikan kammosta.
Mietin, mistä tapauksessa oli oikein kyse.
Ehkä se johtui lapsuuden traumasta. Käytin hypnoosia.
Päätin palauttaa hänet menneisyyteen.
Olin oikeassa.
Hän oli silloin viisivuotias.
Hänen setänsä käytti häntä hyväkseen komerossa.
Se oli sairas juttu. Luulin selvittäneeni tapauksen.
Suljetun paikan kammo vain jatkui.
Päätin palauttaa hänet vielä kauemmas menneisyyteen.
Kysyin häneltä, mikä vuosi oli.
- Hän vastasi: "1832." - 1832?
Minä en uskonut häntä.
Hän jatkaa ja kertoo isänsä olleen hautausurakoitsija.
Hänen veljensä tapasi lukita hänet arkkuihin.
En tiedä, oliko se hölynpölyä vai ei.
Sen jälkeen hän ei kärsinyt suljetun paikan kammosta.
Useimmat ihmiset uskovat aiempiin elämiin.
Hänellä on varmasti parempi olo.
Tämä nainen huutaa unissaan. En halua tietää, kuka hän oli.
Haluan tietää, kuka hän on.
Pidättekö näkemäänne todellisena?
Se näytti todelliselta. Pidän.
Se antiikkikauppias on oikeilla jäljillä.
Minäpä kerron miksi.
Joskus nykyisen elämän trauma
voi johtaa henkilön aiemman elämän traumaan.
Jos aiempi trauma selvitetään,
henkilöllisyytenne on mahdollista selvittää.
Käytätte tämän elämän viisautta seuraavassa. Se on karma.
Teen jotakin pahaa ja palaan termiittinä.
Sinä olet jo termiitti, jolla on kammottava puku.
Mitä hyötyä on oppimisesta, jos ihmiset vaihtuvat?
Ihmiset eivät vaihdu.
Kohtalolla on surkea huumorintaju.
Loukkauksen uhri kostaa seuraavassa elämässä.
Se on karman luottotili. Osta nyt ja maksa ikuisesti.
Karma antaa taakakseni kissanruoan lajittelun.
Tule.
Kerrohan, Mike.
Minkä takia pystyn tunnistamaan hajuja
ja erotan oikean käden vasemmasta,
mutten muista suosikkiväriäni,
lempikukkaani tai viiniä, josta pidän?
- Ehkä olet onnekas. - Miten niin?
Nykyisyydessä elämisessä on oma vapautensa.
Sinun ei tarvitse yrittää unohtaa menneitä.
Anteeksi.
ODOTTAVA MIES
Kirjoittiko Romanin vartija tämän?
Tässäkö on kaikki?
Minä vietin arkistossa kolme tuntia.
Mitä hänelle kuuluu? Onko mitään löytynyt?
Hän mainitsi Gray Bakerin nimen.
- Onkohan hän naimisissa? - Kirjoittiko Baker joka jutun?
- Tapasimme kaksi päivää sitten. - Joskus se riittää.
- Onkohan Baker vielä elossa? - Hän olisi ikivanha.
Aiot viettää koti-illan.
Yritä löytää joku, joka tietää, mitä Bakerille tapahtui.
Suu kiinni.
- Hei, Pete. - Sinähän puhut!
Niin. Sopiihan, että lainaan vaatteitasi.
Sopiihan se.
Älä pelkää. En koskenut tavaroihisi.
Minä pidän äänestäsi.
On ihanaa käyttää sitä.
Sinä et saa myöhästyä.
- Mistä? - Mistä hyvänsä.
- Yöpyykö hän täällä? - Ilmoita, kun Baker löytyy.
Minulla on yksi lompakossani...
Söit koko aterian kiltisti.
- Se oli hyvää. - Minulla ei ole usein seuraa.
Pidät paikasta varmasti. Juodaan pari paukkua, tanssitaan.
Tunnen omistajan. Hän huolehtii meistä.
Mitä kuuluu, Ray?
Paikka on suljettu. Kohta rupeaa satamaan.
- Älä viitsi. Entä musiikki? - Al sairastui.
Yritän viettää romanttista iltaa.
Juotatko hänet humalaan?
Kaksi lasillista viiniä. Jätä meidät ulos istumaan.
Menetimme anniskeluluvan.
- Naapurit tekivät ilmoituksen. - Entä kahvia?
Minulla on teetä.
- Tee kelpaa mainiosti. - Tee kelpaa.
Mitä oikein tapahtui?
Uskomatonta, ettet tarjoile viinaa.
Onko tämä oopperastasi?
Isä Tim pakotti meidät pianotunneille. Terapeuttista...
Teetä tulossa. Voi anteeksi.
Millä muulla tavalla voin pilata illan?
- Ei se haittaa. - Oletko kunnossa?
Ei se haittaa.
- Ei se haittaa. - Selvä.
- Paleleeko sinua? - Ei palele.
Minua pelottaa.
- Miksi? - En tiedä.
Aivan kuin...
..joku seuraisi minua.
En näe, kuka se on.
En pysty...
..katsomaan taakseni.
Pystyt siihen vielä joskus.
Joku haluaa tappaa minut.
Ne ovat pelkkiä unia, eivät todellisuutta.
Kukaan ei satuta sinua.
Sinua ei enää pelota, kun tiedät, kuka olet.
Ehkä tämä auttaa. Osaan povata teepussien avulla.
- Kerrotko tulevaisuuteni? - Paljastan menneisyytesi.
Sinä synnyit Idahossa. Isäsi oli perunanviljelijä.
Osaat kertoa vitsejä ja kokata.
Olit merisairas vain kerran, häämatkallasi.
Olenko minä naimisissa?
Jim Tannenbaumin, perunaprinssin, kanssa.
Olenko minä siis rikas?
Et, mutta teillä on toisenne.
Pidät punaisesta väristä ja ruusuista.
Miten menetin muistini?
Harrastat benji-hyppyjä kodittomien naisten kanssa
Cal Fed -rakennuksen katolta.
Löit viime viikolla pääsi johonkin ja vaeltelit Wilshiren alueella,
kunnes päädyit Saint Audreyyn.
- Benji-hyppyjä! - Haluat jännitystä elämääsi.
Mikä minun nimeni on?
Grace.
Kertooko teepussi, että nimeni on Grace?
Yksi lastentarhanopettajistani oli sisar Grace.
Sinä muistutat häntä.
Tarkoitatko isoa, lihavaa sisar Gracea?
En, minä tarkoitan
isoa, kaunista sisar Gracea.
Hyvä on. Olen siis Grace.
Hyvä. Gracen malja.
Miksi isä Timothy pyysi sinun apuasi?
Olen monta palvelusta velkaa. En ollut helppo lapsi.
Olin kiivasluontoinen.
Löin muita lapsia. Hän sai minut muuttumaan.
Ilman hänen apuaan olisin kai päätynyt vankilaan.
Eikö ole kummallista, että me päädyimme Saint Audreyyn?
Ei minun mielestäni. Se on pelkkää sattumaa.
Ihmettelen silti.
Mitä oikein ihmettelet?
Mitähän mieltä perunaprinssi olisi
nähdessään meidät yhdessä kuutamoyönä?
Hän on varmasti ymmärtäväinen kaveri.
Ehkä perunaprinssiä ei olekaan.
Ehkä ei.
- Täällä ripottelee. - Se ei haittaa.
- Osaatkohan sinä tanssia? - En tiedä.
- Mennään katolle kokeilemaan. - Katolleko?
Vien sinne seuralaiseni, jotka eivät muista mitään.
- Kohta rupeaa satamaan. - LA: ssä ei sada.
Kohta taitaa sataa.
- Sohva menee pilalle. - Se on jo pilalla.
Näin kävi Romanille ja Margaretillekin.
Minä en ole Roman.
Palataanko takaisin?
Minulla on nälkä. Haluan kokeilla eri ruokia.
Syd saattaa luovuttaa pöytäsi takaisin.
Kathryn?
Kathryn!
Olet kunnossa, luojan kiitos.
- Sinä et tunnista minua. - En.
Muistat pian kaiken.
- Kuka hitto sinä olet? - Anteeksi. Doug O'Malley.
- Mitä sitten? - Hän on morsiameni.
En löytänyt sinua mistään, kun palasin kotiin.
Sitten näin kuvasi.
- Miksei hän tunnista sinua? - Se johtuu kai Dalmanesta.
- Mistä? - Dalmane on unettomuuslääke.
- "Kathryn Pierce"... - Se aiheuttaa muistinmenetystä.
Onko näin käynyt ennenkin?
Hän otti kerran liian monta, mutta onneksi olin paikalla.
- Kenen vaatteet sinulla on? - Missä sinä olit?
- Itärannikolla työhaastattelussa. - Millainen sormus on?
Se on irlantilainen vihkisormus. Annoin sen hänelle high schoolissa.
Tarvitsen lisää yksityiskohtia.
Löysin tämän ulko-oven luota. Sinä kai pudotit sen.
- Miksi en muista sinua? - Kyllä sinä pian muistat.
Minä lupaan sen.
Pitääkö minun maksaa sinulle palkkio?
Anna olla.
Vaivannäkösi pitäisi korvata.
- Voin maksaa kulusi. - Kunhan vain...
Pidä hänestä hyvää huolta.
En tiedä, miten...
Kiitos kaikesta, mr Church.
Hyvää jatkoa.
Autoni on tuolla. Mennään heti lääkäriin.
Tässä on toinen hansikkaasi.
Sinä melkein onnistuit.
Hansikas viimeisteli tarinan.
En tiedä, mitä tarkoitat.
Tässä on vain yksi pikkuinen hankaluus.
Se on väärän käden hansikas.
Senkin kusipää!
Senkin...
Näyttikö hän osaavan karatea?
Minä uskoin häntä. Kuka hän oli?
Sinua ajetaan takaa jokaikisessä elämässäsi.
Juttu pitää selvittää pian.
Tämän päivän tapahtumien jälkeen
meidän pitää edetä nopeammin.
Siksipä haluan sinun ajattelevan hetkeä,
jolloin Romanin ja Margaretin suhde alkoi huonontua.
Onko valmista? Ovi on auennut.
Kaikki sai alkunsa Otto Klinen juhlista.
Otto oli järjestänyt taas oudot naamiaiset.
Roman ei halunnut lähteä.
Margaret oli varma, että jokin oli vialla,
mutta Roman vain toisteli, että kaikki oli hienosti.
Tervetuloa, rakkaat ystävät. Juhla alkakoon!
Margaret, kultaseni! Hei!
- Näytät ihastuttavalta. - Näytät tyrmäävältä.
Strauss, senkin sakemanni. Siinähän sinä olet.
- Mitä kuuluu? - Suokaa anteeksi.
Rakastan sävellyksiäsi.
- Ihana asu, Otto! - Kuinka onnekas olenkaan.
- Jutellaanko kahden kesken? - Hyvä on. Mitä nyt?
- Minä tarvitsen rahaa. - Sinäkö?
- Minä tarjoan töitä. - En voi säveltää elokuvamusiikkia.
Yritin sitä kerran. Sinäkin totesit, etten onnistunut.
Minä sanoin, että musiikkisi oli liian hyvää.
Sillä ei ole väliä. Muutin kirjaston musiikkihuoneeksi.
Asiat muuttuvat, jos saan oopperan valmiiksi.
Siinähän sinä olet, senkin tuhma poika!
- Mission kuivana. - Mikä yhteensattuma.
Mr Baker.
- Mrs Strauss. - Mitä kuuluu?
- Ikävöittekö yhä sotaa? - Kyllä.
- Kiitos. - Ystävyydelle.
- Kippis. - Kippis.
- Kannattaako tupakoida noin paljon? - Ei.
Sen takia käärin sätkiä. Arvelin sen hidastavan vauhtia.
- Tehosiko se? - Ei. Käärin ne vain nopeammin.
Te näytätte tärkeältä henkilöltä.
- Oletteko alalla? - Millä alalla?
- Elokuva-alalla. - En ole. Olen säveltäjä.
Olette siis mitätön henkilö.
Täällä on kylmä. Meidän pitäisi mennä sisälle.
Miten kotiasiat sujuvat, Margaret?
Pidättekö nykyään juorupalstaa?
Jos tapaa jonkun hääpäivän jälkeen,
on luonnollista tiedustella kuulumisia.
- Varsinkin jos on toimittaja. - Niinpä.
- Mitä teille kuuluu? - Hyvää. Hienoa.
- Menkää sisälle. - Että on kylmä!
Olkaa kuin kotonanne. Siellä on kylmä, Roman.
- Minusta tulisi hyvä ystävä. - Mistä te sen tiedätte?
Puhun miehen kanssa baseballista
ja osaan imarrella naista. Mitä muuta tarvitaan?
Kuka voittaa mestaruuden?
Näppärää.
Vaikuttavan näköinen koru.
Voinko katsoa sitä lähempää?
Voitte.
Tämä on varmasti omaisuuden arvoinen.
Niin on.
En saisi sanoa tätä, mutta kun näin sinut ensi kertaa...
- Hei, Margaret. - Roman. Missä olet ollut?
Olin sisällä muiden vieraiden kanssa.
Kuinka voitte, mr Strauss?
Haluan tietää, mitä teitte vaimoni jalalle.
- Yritin vain... - Älä, Roman.
- Mr Baker on ystävä. - Tuo mies ei ole ystäväsi.
Asia ei kuulu minulle, mutta Margaret tarvitsee jonkun...
Roman!
- Mistä keksitkin tuollaista? - En tiedä.
Ehkä keksin sen, kun hän piteli jalkaasi.
Hän katsoi korua, jonka halusit minun laittavan nilkkaani,
jotta kaikki näkevät, kuinka rikkaita olemme - tai olimme.
- Kerroitko rahapulastamme? - En kertonut mitään.
Et niin, nostit vain helmojasi!
Onko kaikki kunnossa, mr Strauss?
On. Kaikki on kunnossa.
En ole yhtä menestynyt kuin Gray Baker...
En välitä Gray Bakerista! Sinä olet joskus niin typerä.
Mitä tapahtui miehelle, joka sanoi, ettei meitä erota mikään?
Että olemme yhden ihmisen kaksi eri puoliskoa?
Hänestä tuli mitättömyys.
Vain hänen omissa silmissään.
Sinä et ole mitättömyys.
Sinä olet aviomieheni.
Minä rakastan sinua.
Ei, ei...
- Ei! - Mr Strauss?
- Mitä, Frankie? - Puhelin soi. Äiti vastasi.
En ole varma, mutta puhelu taitaa olla teille.
Kiitos, Frankie.
Halusin pyytää eilistä anteeksi.
Älkää suotta. Toivottavasti me kaikki unohdamme sen.
Margaret, sinun tulisi tietää Romanin raha-asioista.
- Kuka tänne soitti? - Eräs vanha ystävä vain.
Se huilun soittaja.
Oboen soittaja.
Mitä sille miehelle kuuluu?
Sille naiselle kuuluu hyvää.
Sepä hyvä.
Mitä sinä teet?
Aioin antaa tämän teille.
Se tuo onnea.
Tiedätkö, minne helmikorvakoruni ovat joutuneet?
En tiedä.
Ne olivat laatikossani vielä eilen.
Minä en varastaisi mitään, mrs Strauss.
Minun ei tarvitse varastaa. Roman kohtelee meitä hyvin.
Sinä liioittelet.
Yllätin hänet penkomasta laatikkoani.
Hän halusi antaa onnenamuletin. He ovat taikauskoisia.
- Sinun pitää erottaa heidät. - En voi.
He ovat olleet kanssani vuosikausia...
- He pelastivat henkeni. - Mitä?
Pakenin Saksasta heidän avullaan.
Sairastuin vaimoni kuoleman jälkeen.
Frankie ja Inga olivat vaarassa jäätyään luokseni.
He uhrautuivat. He...
Et voi pyytää minua erottamaan heitä.
Miksi et kertonut, että rahat kuuluivat ensimmäiselle vaimollesi?
Koska se ei ole totta. Kuka...
Miksi huonokuntoinen nainen lähtisi vuoristoon?
Meillä ei ollut vaihtoehtoja. Emme voineet jäädä Saksaan.
Olenko nyt vastannut mr Bakerin kysymyksiin?
Hän on sepittänyt näitä valheita, eikö totta?
Mitä teidän välillänne on?
- Älä taas aloita. - Missä te tapailette?
Älä lähde pois!
Herää, kultaseni.
- Roman? - Ei. Nämä ovat sinulle.
- Sinä olit talossa. - Missä talossa?
Romanin ja Margaretin talossa.
Oliko mr Church menneisyydessä?
Hänellä oli sakset.
Hän aikoi tappaa minut.
- Älä viitsi. - Sinä siis viimeinkin...
..olet palaamassa nykyisyyteen.
- Hän vain ajattelee minua. - Sinä olit siellä.
Voisin palauttaa teidät 40 vuoden päähän, mr Church.
- Ei käy. - Miksi ei?
Jos joudutte suoraan Miami Beachille,
- saamme varmuuden asiasta. - Minä en ole Roman.
Mutta sinä olit siellä.
Se oli totta.
Tullaan, tullaan. Niin?
- Mike, Pete täällä. - Niin?
- Löysin Gray Bakerin. - Onko hän elossa?
Hänellä on postilokero Valleyssä.
- Haluan lähettää hänelle viestin. - Hyvä on.
Se kuuluu: "Margaret haluaa tietää, ikävöikö hän vielä sotaa."
- Mitä? - Ei nimeä, puhelinnumero vain.
Ehkä Gray Baker selittää koko jutun.
- Pelkään sinua, Mike. - Pelkäät kuollutta miestä.
Kuulit, mitä tri Carlisle sanoi.
Kaksi ihmistä tapaa yhä uudestaan.
No olkoon totta. Miksi satuttaisin sinua?
- Miksi Roman satutti Margaretia? - Minä en ole Roman!
Trudy! Oletko jo hiljaa?
Selvä, ota nämä.
- Ota ne! - En halua niitä.
Haluan, että otat ne. Ota nyt.
No niin.
- Lopeta... - Ota sakset, helvetti soikoon!
Minulla on muitakin saksia. Selvitetään koko juttu!
- Älä, Mike! - Liian varovainen ei voi olla.
Saatan repiä näillä silmät päästäsi.
Täältä jostain löytyy varmasti vielä lisää.
Lopeta, Mike, ole kiltti!
Ota tämä. Pidä sitä tyynysi alla.
- Ammu, jos tulen liian lähelle. - Älä!
Pidät tästä varmasti, jos kerta pelkäät minua!
Älä!
Anteeksi. Kaikki on hyvin.
En satuttaisi sinua, Margaret.
Hyvä on.
Aloitetaan portaikosta.
Näette portaiden alapäässä oven.
Kun kuljette ovesta,
muistatte jotakin, ihan mitä hyvänsä.
Kertokaa, mitä näette ensimmäisenä.
Muistakaa, ettette ole pelkkä silminnäkijä.
Missä te olette?
- Käytävässä. - Kenen käytävässä?
- Minun käytävässäni. - Kuka te olette?
- En tiedä. - Katsokaa itseänne.
Mitä te näette?
Jalkani... En tiedä.
Näen kynttelikön.
Kuljen ovesta. Tämä on makuuhuoneeni.
Näen seinällä tauluja, tuolin...
En tiedä... Siellä on pukeutumispöytä.
Mitä muuta te näette?
Tuolin. Nyt näen peilin.
- Mitä peilissä näkyy? - Näen itseni.
Tiedättekö nimenne?
Kyllä.
- Mikä on nimenne? - Strauss.
Mitä te näette, mr Church?
Lopettaa mustasukkaisuus...
Täytyy lopettaa tämä.
Minun täytyy lopettaa tämä.
Ei, mr Baker. Meillä ei ole puhuttavaa. Kuulemiin.
Olemme tainneet kuulla tarpeeksi.
Ettekä ole. Minä en ole Roman, etkä sinä ole...
Huhuu!
Toivoin löytäväni sinut.
Hei, Amanda.
- Kuka? - Nimesi on Amanda Sharp.
Henkkarisi ovat siellä. Sinä olet taiteilija.
Asut siinä vanhassa Carl Kay -talossa.
Naapurisi näki kuvan.
He soittivat lehteen, kun Mike ei vastannut.
Älä!
Minun on pakko päästä ulos.
Oletko kunnossa?
Varo! Älä nyt noin hermostu.
Hänellä ei ole aviomiestä tai sulhasta.
- Typerys! - Minä tarkistin asian.
Hän on täysin naimaton ja vapaa.
- Kuulitko sinä? - Kuulin. Sillä ei ole enää väliä.
Varo nyt vähän! Mikä sinua oikein vaivaa?
Kerrataan vielä.
- Sinäkö olit Margaret Strauss? - Niin.
Muistinsa menettänyt nainen oli miehesi.
Roman Strauss.
Hän tappoi sinut 40 vuotta sitten. Nyt hän on palannut.
Niin.
Siinä on järkeä.
Sukupuolen vaihtuminen on hyvin yleistä.
Sitä on Bob ensin ja sen jälkeen Betty.
- Ensin aviomies, sitten vaimo. - Saman henkilön kaksi puoliskoa.
Sinä näytät kyllä enemmän aviomieheltä.
- Olit hyvännäköinen. - Älä viitsi.
Mitä nyt tapahtuu?
Tapa hänet, helvetti vie.
- Mitä? - Ammu suoraan ohimoon.
- Käsketkö tappaa hänet? - Ennen kuin hän tappaa sinut.
Eikö karma tarkoita oppimista elämien aikana?
Opit sen tässä elämässä.
Itsepuolustus on karmassa hieno juttu.
Kertomasi perusteella
en usko tilanteen muuttuneen 40 vuodessa.
Ehkä Roman Strauss ei tappanut vaimoaan.
Se ei ole totta. Hän kuuli puhelun ja tappoi vaimonsa.
- En nähnyt hänen tekevän sitä. - Minä unohtaisin koko naisen.
En pysty unohtamaan häntä. En tiedä, mitä tehdä.
Miksi hän tappaisi minut?
Miksi naiset tekevät asioita?
Naapurisi kertoi, että sinut ryöstettiin.
Näytit olevan kunnossa, mutta katosit seuraavana iltana.
Taulusi ovat tallella.
Voi luoja!
- Asunko minä täällä? - Mieti rauhassa.
En tunnista mitään.
En yhtään mitään.
Kyllä sinä vielä muistat.
Hän maalasi ennen merimaisemia.
Hänen mielensä oli livahtanut menneisyyteen jo useasti,
kunnes eräänä päivänä hän jäi sinne kokonaan.
Unohda nämä metafyysiset jutut ja soita Mikelle.
Se ei taida olla hyvä idea.
Tässä vaiheessa olisi parasta,
jos et ota yhteyttä mr Churchiin. Et ollenkaan.
Ette kai luule, että Mike tekisi hänelle pahaa.
He voisivat tehdä toisilleen pahaa.
Olen varma, että vuorokauden kuluessa
mr Church saapuu tänne tuolla vanhalla hissillä
helline puheineen ja hyvine tarkoituksineen.
Hän osaa selittää juuri sopivasti, miten kaikki vielä järjestyy.
Päädytte toistenne käsivarsille,
ja sinulla on hyvä ja turvallinen olo.
Voin sanoa suoraan,
että turvallisuudentunne on pelkkää illuusiota.
Suhde mr Churchiin
voi päättyä vain väkivaltaisesti.
Olen tuntenut Miken aina. Hän ei tekisi mitään.
Me puhumme nyt kohtalosta. Kohtalo toimii,
koska ihmisten mielestä tällä kertaa ei tapahdu mitään.
Minä en...
Minun täytyy käydä toimistolla. Tulen illalla käymään.
Entä huomisiltana ja ylihuomenna?
Miten pidän hänet loitolla?
Käytä tätä, jos se ei onnistu puhumalla.
Anteeksi. Tämä on lojunut hyllyllä jo vuosia.
Joku kuuluisa gangsteri omisti sen.
- En voi käyttää sitä. - Kyllä se toimii.
- En voi ampua ketään. - Ota se siitä huolimatta.
Et kai sinä usko tätä? Uskooko Mike?
Hän löysi sinut, eikö löytänytkin?
Minä näin teidät yhdessä.
Te näytitte onnellisilta.
Entä mies, josta kerroit?
Se postinkantaja, joka tappoi perheensä.
Olivatko he alussa onnellisia?
Mike Church puhelimessa. Minulle soitettiin.
Joku mr Gray Baker haluaa tavata teidät.
THE MEADOWS VANHAINKOTI
Hän pyytää savuketta, mutta älkää antako hänen polttaa.
Gray Baker?
- Saisinko savukkeen? - Te ette saisi polttaa.
Minä kuolen kohta. Mitä väliä sillä on?
En halua hankaluuksia. Haluan vain...
Joku väittää siis olevansa Margaret Strauss.
Sanoin, että hän...
Hän on Margaret Strauss.
Aiemmassa elämässä.
Hän sanoi, ettei tämä ole vielä ohi.
Arvelin kuulevani hänestä vielä.
Luin Romanin vartijan kirjoittaman kirjan.
Juuri ennen Romanin teloitusta
te kysyitte, tappoiko hän vaimonsa.
Roman kuiskasi teille jotakin.
- Mitä hän sanoi? - Miksi kysytte sitä?
Tappoiko Roman vaimonsa?
Ei.
Minä kyllä luulin, että hän oli tehnyt sen.
Sitten vierailin hänen luonaan.
Mitä hän sanoi?
- Saisinko savukkeen? - Minulla ei ole. Mitä hän sanoi?
- Aski on taskussanne. - Mitä Roman sanoi?
Mitä Roman sanoi? Mitä Roman sanoi?
Kertokaa, mr Baker!
Rauhallisesti vain. Oletteko kunnossa?
Jessus sentään...
Haenko apua?
Saisinko savukkeen?
Hyvä on.
Pitäkää se. Minä lopetin.
Hän ei sanonut mitään.
Älkää viitsikö! Minähän annoin savukkeen.
Se on totuus. Minä kysyin...
Te tapoitte vaimonne.
Ettekö tappanutkin?
- Hän suuteli minua. - Mitä?
Se paskiainen kumartui ja suuteli minua.
En ole kirjoittanut sen jälkeen sanaakaan.
Kuka tappoi Margaretin?
- En tiedä. - Teistä on ollut apua. Kiitos.
Istukaa.
Taloudenhoitaja on ainoa, joka voisi tietää sen.
- Ingridkö hänen nimensä oli? - Inga.
Hän tiesi kaiken, mitä talossa tapahtui.
- Onko hän elossa? - Saattaa olla.
Kuulin heidän perustaneen jonkinlaisen kaupan.
Antiikkiliikkeen.
Perustiko hän poikansa kanssa liikkeen?
Antiikkiliikkeen.
Sen nimi on Naurava...
- Robertsonin varrella. - Niin.
NAURAVA HERTTUA Antiikkiliike
Älä unohda laatikossa olevia koruja.
Tämän pitää näyttää varkaudelta.
- Se on tärkeää. - Selvä.
Tarkistan vain osoitteen.
Hei, Inga.
Tunnet minut kyllä. Aikaa ei ole paljon.
Ajattelin käväistä ennen kuin hälytän poliisin.
Haluan kysyä, kuka murhasi Margaret Straussin.
Mitä sinä täällä teet? Missä Frankie on?
Tiedät, miksi tulin.
Rakastit Romania. Haluan kuulla totuuden.
Sinä et tiedä yhtään mitään.
Minä en arvannut olevani rakastunut häneen.
- Kunnes hän tapasi Margaretin. - Olin ensin iloinen.
Margaret teki Romanin onnelliseksi.
Hän oli hyvä Frankielle ja minulle.
Sitten he menivät naimisiin ja kaikki muuttui helvetilliseksi.
Murhapäivänä päätin kertoa Romanille tunteistani
ja onnellisesta ajastamme Saksassa.
Siellä olisimme taas onnellisia.
Minä rakastan sinua.
Roman sanoi, ettei hän rakastanut minua.
Yritin selittää asian. Frankie ei ymmärtänyt,
että Roman ja Margaret rakastivat toisiaan syvästi.
Mr Baker, en halua, että soitatte minulle.
Meillä ei ole puhuttavaa. Kuulemiin.
- Anteeksi. - Roman...
Minäkin pyydän anteeksi. En ole ollut ymmärtäväinen.
Sinä olet ollut viime aikoina onneton.
En halunnut myöntää,
että olet onneton kanssani.
Sinun kanssasiko?
Minähän rakastan sinua.
Roman rakasti Margaretia, jota Frankie nyt vihasi.
En tiennyt hänen vihansa määrää.
Sinä kauheana yönä
Romanin ooppera kaikui talon huoneissa
ensimmäistä ja viimeistä kertaa.
En tiennyt, mitä tapahtui, ennen kuin...
..se oli jo ohi.
Kuka siinä on?
Murhan jälkeen
Frankien puhevika paheni pahenemistaan,
joten vein hänet erikoislääkärille Englantiin.
Hänet parannettiin hypnoosin avulla.
Hän kuuli alitajunnasta ja jälleensyntymisestä.
Sen jälkeen
Frankie oli varma, että Margaret palaisi kostamaan.
Hän vakuuttui asiasta luettuaan kirjoittamasi jutun.
Palkkasiko hän "sulhasen" hakemaan Margaretin?
Se mies oli pelkkä näyttelijä.
Jätin Gracen yksin poikasi kanssa.
Odota hetki.
En halua enää suojella häntä.
- Ei hätää. - Minun oli pakko kertoa.
Ei hätää, äiti. Sinun pitäisi mennä nukkumaan.
Sillä lailla.
Noin.
En pystynyt enää vaikenemaan siitä.
Minä ymmärrän.
Hyvää yötä, Frankie.
Hyvää yötä, äiti.
Voi paska!
- Grace, Mike täällä. Avaa. - Mene pois!
- Haluan puhua kanssasi. - Hälytän poliisin.
Olet järkyttynyt. Jos vain kuuntelet...
Mitä teit puhelimelle?
- Mitä tarkoitat? - Linja on mykkä.
Ulkona tuulee. Puhelinlinjat ovat poikki.
- Kuuntelisit! - Mene pois!
Yritä nyt kuunnella.
Älä ammu. Rauhoitu, Grace.
Menetkö pois?!
- En tee pahaa! - Mene pois!
Rauhoitu. Kuuntele.
Roman ei tappanut vaimoaan. Hän kirjoitti oopperaa.
Tämä on sinulle.
Voi hyvä luoja.
Mitä minä olen tehnyt?
- Mr Madson. - Hyvää iltaa.
Minä ammuin hänet.
Kiitos. Frankiellä on nyt vähemmän töitä.
Kuka siinä on? Frankie?
Antiikkiesineet...
Nämä ovat sinulle!
Tämä on äitini puolesta!
Margaret?
Se on nyt ohi, Frankie!
- Älä, Mike! - Lopeta, Pete!
Älä yritä!
Minä ainakin...
..olen hyvin kiinnostunut...
..näkemään...
..mitä seuraavaksi tapahtuu.
Auttakaa minua!
- Anteeksi. - Kaikki on hyvin.
Kaikki on hyvin.
Ovi sulkeutui.